Pius!
Ciao, Roma!
Ciao, verden!
Hva har vi glemt?!
Vi har glemt dere!
Jeg skal være veldig tydelig.
Jeg er her av en veldig enkel grunn.
For ikke å glemme noen.
Gud etterlater seg ingen.
Det var det Han sa til meg da jeg bestemte meg for å tjene Ham.
Og det er det jeg sier til dere nå.
Jeg tjener Gud. Jeg tjener dere!
Vi har glemt kvinnene og barna.
De som vil forandre verden med sin kjærlighet og vennlighet.
Og med sin fantastiske, guddommelige evne til å leke.
Leken er det eneste ekte middelet vi har-
-for at vi skal føle at vi er i harmoni med livet.
Og vi må være i harmoni med livet for å være i harmoni med Gud.
Vi har ikke noe valg. Vi må være i harmoni med Gud!
Og hva mer har vi glemt?
Vi har glemt å onanere!
Å bruke prevensjon.
Å ta abort og feire homseekteskap!
Å la prester å elske hverandre og til og med gifte seg.
Vi har glemt at vi kan bestemme oss for å dø hvis vi avskyr å leve.
Vi har glemt å ha seksuell omgang av andre årsaker enn formering,-
-uten å føle skyld!
Hjelp!
Å skilles. Å la nonner holde messe.
Å lage barn på alle de måtene vitenskapen har kommet på,-
-og vil fortsette å komme på.
Kort og godt, mine kjære barn...
...vi har ikke bare glemt å leke.
Vi har glemt å være lykkelige.
Og det fins bare én vei som fører til lykken.
Den veien heter frihet.
Sancti Apostoli Petri et Paulus...
...de quorum potestate et auctotegnete confidimus...
Hva er det du sier, Lenny? Hva er dette våset?
Du er ikke paven, Lenny.
Jeg er paven. Du er ikke lenger medlem av kirken, Lenny.
Du er ferdig med Gud, Lenny.
Hva mener du med ferdig? Jeg har så vidt begynt med Gud.
-Hvem er du, Lenny? -Jeg er en selvmotsigelse.
Akkurat som Gud. Én i tre, og tre i én.
Som Maria - jomfru og mor.
Som mennesket - godt og ondt.
Jeg er paven.
Vi tok oss den friheten å lage til litt av hvert, Deres Hellighet.
Har ingen fortalt deg at jeg ikke spiser mye?
Om morgenen pleier jeg bare å drikke en Cherry Coke Zero.
Vi skal skaffe en øyeblikkelig.
-Hva heter du? -Domen. Jeg er din majordomo.
-Vet du hva Domen betyr? -En som tilhører Gud.
Akkurat. Så gjennom overføring av eiendomsrett...tilhører du meg.
-Sov du godt, Deres Hellighet? -Jeg drømte noe morsomt.
Kardinal Ozolins og kardinal Aguirre sloss,-
-og jeg sa skandaløse ting til folkemengden på Petersplassen.
Ja vel. Jeg venter her på min Cherry Coke Zero.
Vil Deres Hellighet ha vanlig Cola Light i mellomtiden?
La oss ikke være kjetterske, Domen. Det er døden å nøye seg med noe.
Hellige far, la meg presentere søster Bice-
-fra Nepi i den fortryllende provinsen Lazio.
Hun er din personlige kokk. Hun har tjent tre paver før deg.
Hun var misjonær i India da hun var ung.
Heldigvis snakker hun godt engelsk.
Nå, min søte, hellige far, hva vil du ha til lunsj?
Bare fortell det til Bice, så lager jeg det til deg.
Matriciana, pasta e fagioli, carbonara, lasagne...
Sa hun "min søte"?
Søster Bice er heller...underlig, Deres Hellighet.
Nei, hun er ikke underlig. Hun er vennlig.
Mor?
La meg forklare deg noe du i løpet av ditt lange liv ikke har forstått.
Vennskapelig forhold er farlige.
De fører lett til tvetydigheter, misforståelser og konflikter.
Det går alltid galt. Formelle forhold er på sin side klare som kildevann.
De har regler som er risset i stein.
Det er ingen fare for misforståelse, og de varer evig.
Du må vite at jeg ikke setter pris på vennskapelige forhold.
Men jeg er en stor beundrer av de formelle.
Der det fins formelle forhold, fins det ritualer.
Og der det fins ritualer, er det jordisk orden.
Hans eminense kardinal og sekretær for statssekretariatet-
-og kongregasjonenes prefekter ser fram til å ønske deg velkommen.
De må vente. Først må jeg drikke min Cherry Coke Zero.
Allmektige Gud som opplyser våre hjerter,-
-får oss til å se syndene våre. Syndene dine, Voiello?
La meg ikke kaste bort tiden, Tommasino.
Det gjelder økonomi og diplomati. Du ville ikke forstått noe av det.
Greit. Fortell noe jeg kan forstå, da.
Jeg har tenkt urene tanker.
-Om hvem da? -Om Venus fra Willendorf.
-Og hvem er det? -Steinalderfiguren i biblioteket.
Hun er 25 000 år gammel.
Urene og gerontofile tanker om en figur...
Hva kan jeg gi deg som botsgjøring? Nå skaper du vansker for meg.
Finn på noe, og si det senere. Jeg har det litt travelt.
Se, Den Hellige Ånd blåser bort.
Tror du at Den Hellige Ånd opplyste kardinalene?
Dere afrikanere er så rørende naive.
Tror du virkelig at Den Hellige Ånd velger paven?
Vi afrikanere, nei. Men vi katolikker, ja.
Det tror vi. Tror ikke du det, Ozolins?
Den Hellige Ånd er ikke dum, men han er ironisk og listig.
-Den forsto jeg ikke. -Det han prøver å si...
...er at her er Den Hellige Ånd bare et annet navn på Voiello.
Belardo er 47 år gammel.
Det er ungt. Vi kommer ikke til å se en ny pave i livet vårt.
-Så trist. -Caltanisetta.
Det er alt et mirakel at du har levd lenge nok til å få se denne.
Jeg er ikke så sikker på-
-at Voiello har vist godt lederskap denne gangen.
Selv har jeg aldri egentlig stolt på Voiello.
-Han er den legemliggjorte djevelen. -Spencer ville vært det rette valget.
Altfor uavhengig. Det ville ikke vært bra for oss kardinaler.
Sant. Men alt vi fikk istedenfor, er ei dokke som gjør seg bra på tv.
Det betyr at han kan manipuleres med.
Dette er et mesterverk av Voiellos diplomatiske list.
Han førte kardinalenes stemmer til Belardo.
Nå har Belardo embetet, men Voiello trekker i trådene.
Og han vil gjøre som vi sier.
For nok en gang har vi reddet livet hans.
Jeg er kanskje afrikaner og naiv, men om du spør meg,-
-så forenkler du framtiden i en usunn grad.
Jeg er enig med vår afrikanske kollega.
-Hva mener du med det? -Du har glemt noe grunnleggende:
Hva skal Spencer gjøre nå,-
-når hans kjære, forhatte myndling er blitt pave?
Min Gud, min Gud... Hvorfor har du forlatt meg?
Det var det Jesus sa før han døde.
Det er det jeg sier til deg nå, før jeg begynner å leve.
Guds uendelige stillhet...
Guds uendelige stillhet.
Deres Hellighet. Dine synder.
Jeg har ingen synder å bekjenne.
-Mener du alvor? -Min eneste synd, og den er enorm...
...er at samvittigheten min ikke anklager meg for noe som helst.
Ego te absolvo peccatis tuis-
-in nomine Patris et Filii et Spiritus Sancti. Amen.
Hvis jeg alltid tok imot bekjennelser som din, Deres Hellighet,-
-så ville jeg vært arbeidsløs.
Hvor mange bekjennelser får du høre i Vatikanet, don Tommaso?
Jeg? De fra hele kurien.
Et stort antall nonner og prester, og mange ansatte legfolk.
-Hvor gammel er du? -61.
-Hvordan er synet ditt? -Jeg trenger ikke briller engang.
-Og hørselen? -Det eneste problemet mitt er håret.
-Du mener at det faller av? -Ikke bare det.
Iblant gjør det vondt.
Gjør håret ditt vondt?
Bra. Veldig bra.
Jeg vil være oppriktig, don Tommaso. Jeg trenger deg.
Du må gjøre noe viktig for paven din.
Alt du måtte ønske.
Kom, da. Jeg kan fortelle det i skriftestolen.
Skriftestoler er så vakre.
De ser ut som små fjellhytter.
Liker du fjellene?
Jeg liker ikke snø.
Dette er det jeg vil at du skal gjøre.
Se, her er Napolis treenighet.
Federico? Vet du hvor mange bøker som er skrevet om meg?
-17. -18. Den siste kommer ut i neste uke.
Den har finest tittel.
-Hva heter den? -"Mannen bak scenen".
-Så fint. -De valgte den etter råd fra meg.
-Hvem har skrevet den? -Venstreekstremisten Manna.
-Så boken er imot deg? -Ja visst. Det er de beste.
Det er dem man blir en legende av.
Ikke overdriv nå. Du ler falskt.
Unnskyld, eminense. Det var vittig.
Du skal le, men passe mye.
-Valente. Hvor er vår herre? -Ved helikopterplaten.
Han kom jo nettopp. Vil han alt dra igjen?
-Her kunne du ledd litt mer. -Han blir litt sen.
Si at han ikke må somle for lenge.
I motsetning til ham har jeg mye å gjøre.
Jeg må styre hele skuta den vimsete fiskeren Peter ga meg.
Valente. Hva tror du om ham?
Han er en mann som spiser lite. Veldig lite, faktisk.
Det er ikke bra. Ikke bra.
-Mor? -Si aldri det. Kall meg søster Mary.
Hva er det?
Faren min ga meg den.
Jeg kan passe på den for deg.
Nei. Faren min sa at jeg skulle beholde den.
-Lenny. -Søster Mary.
-Her er du, min helgen. -Jeg er ingen helgen.
Jo.
Har du den fremdeles på deg?
Alltid.
Hva er dette?
En kopi av Vår frue av Lourdes' grotte. Den blir pusset opp nå.
Fra nå av skal du bo i kirkens sentrum.
Hva betyr det?
Det betyr at akkurat nå tok kirkens sentrum noen skritt tilbake.
-Liker du leiligheten? -Jeg vil få det bra her.
Du er bare noen meter fra meg.
På flyet leste jeg en morsom beskrivelse av Roma:
"En forstad til Vatikanet."
Det er ikke helt sant.
Men det kommer det til å bli.
Hva er i veien, Lenny?
Hva er ikke i veien, søster Mary?
Nord er den veien.
Der ligger Venezia.
Hør på meg, Lenny.
Fra i dag av må du lede kirken. Én milliard mennesker.
En femtedel av jordens befolkning. Forstår du hva jeg sier, Lenny?
En milliard mennesker er avhengige av det du sier og gjør.
De vil ta viktige beslutninger, lykkelige eller triste,-
-som angår liv eller død, for å adlyde deg i Guds navn.
Alt dette skaper et nytt perspektiv.
Et enormt perspektiv.
De private sorgene dine, de enorme lidelsene,-
-de grusomme minnene...
Det er fælt å si det, men jeg må si det: De må komme i andre rekke nå.
De er jordiske. Forstår du hva jeg mener, Lenny?
Jeg vet om alle sorgene dine.
Jeg har levd med dem med deg og grått over dem med deg.
Men det er på tide at du lar sorgene dine blekne bort...
...og bli uviktige, fjerne minner.
Gjort ubetydelige, beseiret, tilintetgjort-
-og overmannet av det forferdelige ansvaret Gud har gitt deg.
Du er ikke lenger den foreldreløse gutten Lenny Belardo.
Fra nå av er du pave Pius den 13.
Hele den katolske kirkens far og mor.
For en glede, Deres Hellighet! For en glede!
Den Hellige Ånd kunne ikke ha opplyst oss på en bedre måte.
I hele kirkens navn: velkommen!
Måtte embetsperioden bli lang, strålende og fruktbar.
La oss nøye oss med lang.
For en talende vits.
Vitser er aldri talende. De er vitser.
Ja vel...hellige far.
Først og fremst litt informasjon av praktisk og malerisk natur:
Under skrivebordet ditt, til høyre,-
-er det knapp du kan bruke hvis du syns at et møte blir ubehagelig.
Du må bare trykke diskré på den,-
-så kommer en assistent med en unnskyldning som befrir deg.
-Han lyver, med andre ord? -Ja, men han må gjøre bot.
Ja vel. Jeg vil begynne med det høyest prioriterte, hvis du er enig.
Det mest presserende er din første homilie på Petersplassen.
Det er stor spenning rundt den, i en grad jeg aldri har sett før.
Hele kontoret til sekretæren for statssekretariatet er i gang.
Jeg har selv arbeidet hele natta med et utkast jeg vil vise deg.
Pressen og de troende som kommet fra alle verdenshjørner,-
-trodde at du skulle holde din homilie i dag.
Vi har roet dem ned på utmerket vis.
Men samtidig, Deres Hellighet, er jeg lei for at jeg må si-
-at det bare kan utsettes en viss tid. Det passer bra i morgen.
Det er det mest akutte spørsmålet.
Det mest akutte er behovet mitt for en kopp amerikansk kaffe.
-Kan du skaffe en, eminense? -Selvsagt.
-Amatucci. -Jeg ba ikke ham om å gjøre det.
Jeg ba deg om å gjøre det.
Det skal bli meg en glede og en ære å servere kaffe, Deres Hellighet.
-Takk, eminense. -Det er min plikt, velsignede far.
Hellige far, når det gjelder homilien.
-Hvordan skal vi gå fram? -Senere.
Og har du noen kandidater til posten som din assistent?
-Jeg har en idé. -Jeg også. Monsignor Gemelli.
Ideen min er søster Mary.
En beundringsverdig idé, Deres Hellighet. Og helt forståelig.
Men tillat meg å legge til at dessverre-
-har kurien komplekse mekanismer-
-som kan virke som astrofysikk.
Derfor må Deres Hellighets uunngåelige mangel på erfaring,-
-sammen med søster Marys uunngåelige mangel på erfaring,-
-få meg til å foreslå et internt bidrag.
Jeg innser selvsagt hvor sentral søster Mary er for deg.
Vi kan finne opp en slags stilling til henne.
Vi har ingen mangel på fantasi her.
Ja.
Du har helt rett, Voiello. Hun er sentral.
Jeg kom til søster Marys barnehjem da jeg var sju år.
Hun gjorde meg til en god kristen.
En svært god kristen.
Monsignor Gemelli er erfaren. Jeg ville stole på ham.
Kanskje du ikke hørte hva jeg sa.
Kanskje engelsken min har sine begrensninger, hellige far.
Da er det best at du forbedrer den.
Søster Mary blir assistenten min.
Som du ønsker, hellige far.
Så har vi selvsagt spørsmålet om talen din til Kardinalkollegiet.
De vil ikke forlate Vatikanet før du har talt til dem.
Senere.
Vi i sekretariatet lurer på om Deres Hellighet-
-ville forsyne oss med retningslinjer-
-angående et utkast til en encyklika.
Senere.
De ulike kongregasjonenes prefekter er jo ivrige etter å treffe deg.
Men jeg går ut fra at du vil håndtere den saken senere?
Nei, nå.
Først vil jeg treffe prefekten for kleruskongregasjonen.
Uansett, hellige far,-
-forstår jeg at du er motvillig til å skrive encyklikaen.
Forgjengeren din fikk meg alltid til å le når han sa-
-at en encyklika er som Prousts "På sporet av den tapte tid".
Alle siterer den, men ingen leser den.
Sover du, hellige far?
Nei, eminense. Jeg ber.
For deg.
Og slutt å se på Venus fra Willendorf på den måten.
Hellige far. Det er ikke lov å røyke i Pavepalasset.
Jaså?
-Hvem bestemte det? -Johannes Paul den andre.
-Paven? -Ja, paven.
Det er en ny pave her nå.
-Eminense? -Ja, hellige far?
-Du er for opphengt i fortiden. -Det samme sies om Deres Hellighet.
Fortiden er et enormt sted som inneholder alt mulig.
Det gjelder ikke nåtiden.
Nåtiden er en smal åpning der det bare er plass for ett par øyne.
Mine.
-Eminense? -Ja?
-Det vi prioriterer høyest. -Ja, som jeg sa...
Du kommer til å få ansvaret for politikk,-
-finanser, teologi, utnevnelser og utmerkelser.
Jeg tar hånd om verdslige spørsmål.
Reiser, massenes beundring, festligheter.
En svært effektiv arbeidsdeling, hellige far.
-Eminense? -Ja, velsignede far?
Jeg spøkte bare. Var ikke det tydelig?
Ikke akkurat.
Som jeg sa...er det visse ting vi må prioritere høyest.
Én: Signalet til Vatikanradioen må forsterkes. Mottaket er elendig.
To: Paven vil se alle gavene paven får.
Få satt opp et lager til alle gavene jeg får.
Tre: Vatikanet må øyeblikkelig kjøpe tilbake pavetiaraen-
-fra basilikaen i Washington D.C.
Mine forgjengere, som foretrakk edruelighet framfor tradisjon,-
-var ukloke da de ga den fra seg.
Og fire: Søster Mary kommer også til ta seg av deg.
Hun vil granske alle aktivitetene dine og rapportere om dem til meg.
Hun vil være skytsengelen din.
Jeg er 60 år gammel, hellige far. Jeg trenger ingen skytsengel.
Vi trenger alle en skytsengel, Voiello.
Spesielt samvittighetsløse, tvetydige menn.
Vær så snill å la meg velge en selv, da.
I et annet liv. I dette livet velger paven skytsengelen for deg.
Og...han er paven.
Kalte du på meg, hellige far?
Paven!
Alt handler om dette, ikke sant? Moren.
Hvordan var moren din, monsignor Gutierrez?
Hun var en kvinne som ikke skydde ondskapen.
Og det førte til at hun fikk en sønn full av godhet.
Jeg har spurt meg for om deg.
Alle sier at du er et strålende eksempel på godhet.
Takk for at du tror på dem, hellige far.
Det er jeg som skal takke deg for at jeg får være her uten turisthordene.
Det er plikten min, hellige far.
Var det vanskelig å stenge nå?
Nei. Vi måtte bare henge opp et skilt der det sto "stengt".
Jeg kommer aldri å bli kvitt motviljen min mot turister.
Hvorfor det, hellige far?
Fordi de bare er på gjennomreise.
Jeg kom sent fordi jeg ikke fant kontoret ditt.
Jeg vet det. Du åpnet feil dør og møtte noen av museets gjester.
Så du har spurt deg for om meg?
Det er vanskelig å holde noe hemmelig her i Vatikanet.
Ryktene flyr så fort-
-at de iblant kommer fram før hendelsen har skjedd.
Det er en nyttig opplysning til framtiden min.
Det var nettopp det som var meningen, hellige far.
Hva skal man gjøre, monsignor?
Det er sånn tidene er. I USA kaller vi det sladder.
Her i Vatikanet kaller vi det bakvaskelser.
Denne veien.
-Hvor mange år har du vært her? -Så mange at jeg har sluttet å telle.
-Trives du her? -Ja. Jeg føler meg trygg her.
Det er som om tiden er død.
Apropos tid...
I går, under konklaven, leste jeg en italiensk avis.
Det sto en artikkel om en politiker der.
Han hadde gjemt kompromitterende mapper inni veggene i huset.
Ja, jeg leste også om det.
Jeg tenkte...
Jeg slipper å gjemme noe i mellomrommet mellom veggene.
For sinnet mitt er et mellomrom.
Og alt som er skjult for meg,-
-vil før eller senere...bli avslørt.
Som om det er betrodd meg.
En verdifull evne for å lede kirken.
Det er ingen evne, Gutierrez.
Det er skjebnen min.
Federico? Vet du hvorfor alle verdens gode sjeler raser mot makt?
Hvorfor, eminense?
Ganske enkelt fordi de ikke vet hva det er.
-Og hva er det? -Makt er kunnskap.
Hva er det du vil vite, eminense?
Hvem Pius den 13. er. Eller heller hvem Lenny Belardo var.
Du må undersøke det, diskré, men grundig.
De svake punktene hans: sorger, tragedier, synder.
Framfor alt syndene hans.
For de syndene vi har begått, vil vi også begå i framtiden.
For mennesket er som Gud. Uforanderlig.
Jeg setter i gang straks. Men er situasjonen allerede så alvorlig?
Nei, ikke ennå. Men vi skal være klare hvis den blir det.
For de mektige har kunnskaper,-
-men de vet ikke hva som skal til for å bli mektigere enn andre.
Hva er det som skal til?
Se, så vakkert!
Å være den som får kunnskapene først.
Fantastisk.
Kom igjen, Tommaso. Ikke vær redd.
Det å bryte taushetsplikten...
Ikke hvis det er ment for meg og hjelper kirken med å overleve.
Ikke skuff meg, Tommaso.
Deres Hellighet. Jeg er bare en stakkars, enkel prest.
Taushetsplikten for skriftemålet er det eneste respektable jeg har.
I dag. Men tenk på morgendagen.
En rød kappe og en ring ligger i framtiden din.
Et kardinalembete er mye mer respektabelt.
Men hva om noen hører oss?
Det er bare Han som kan høre oss her oppe.
Hvem vet hvor Han er?
Der. Ved Karlsvognen.
Der er Guds hus.
Guds hus. Hvordan ser det ut?
Den ene halvdelen av en tomannsbolig.
Med privat svømmebasseng.
Kom igjen, fortell om folks synder.
Altså...
Har jeg fortalt om Voiellos urene tanker om Venus fra Willendorf?
Ja, det har du alt fortalt meg. Hva mer?
Nei, ingenting.
Kardinal Aguirre imiterte deg i dag, Deres Hellighet.
-Alle lo. -Lo du?
Ja. Men for meg selv, så ingen merket det.
Bra.
Hva mer?
Alle lurer på hva søster Mary betyr for deg og hva hun gjør her.
Hva mer?
Alle lurer på om paven tenker på den første homilien.
Jeg spør meg selv om det hele tiden.
Selvsagt tenker jeg på den.
Den er alt jeg tenker på. Jeg drømte til og med om den.
Jeg skal fortelle deg en hemmelighet.
Alt som liten lærte jeg å forvirre folk når det gjelder tankene mine.
-Du er så klok, hellige far. -Ikke bare det.
Jeg er også umedgjørlig...
...irritabel...
...hevngjerrig...
...og jeg har en fantastisk hukommelse.
-Nå vil jeg skrifte. -Da går vi ned igjen.
Nei. Her. Foran Guds hus.
Ja vel. Greit.
In nomine Patris et Filii et Spiritus Sancti.
Gud. Samvittigheten min klandrer meg ikke,-
-for Du tror ikke at jeg er i stand til å gjøre bot.
Og derfor tror jeg ikke på Deg.
Jeg tror ikke at Du er i stand til å redde meg fra meg selv.
Hellige far. Hva er det du sier?
Jeg sier at jeg ikke tror på Gud, Tommaso.
-Hva er det du sier, velsignede far? -Tommaso... Tommaso!
Jeg spøkte.
Tekst: Tor Hundstad www.sdimedia.com